Előszó
A politikai köznyelv igen gyakran használja az érdekképviselet, érdekvédelem, részvétel fogalmat, anélkül, hogy egyértelműen tisztázott lenne ezek tartalma és belső összefüggésrendszere.
Egyfajta...
Tovább
Előszó
A politikai köznyelv igen gyakran használja az érdekképviselet, érdekvédelem, részvétel fogalmat, anélkül, hogy egyértelműen tisztázott lenne ezek tartalma és belső összefüggésrendszere.
Egyfajta elhatárolási lehetőség szerint összefoglaló néven (dolgozói) érdekképviseleteknek nevezzük mindazokat az intézményesült szervezeteket, amelyek a bérből élők érdekeit jelenítik meg munka világában. Ezek alapvető típusai az érdekvédelmi és a részvételi szervezetek.
Az érdekvédelmi szervezetek - vagyis a "munkaharc" szervezetei - a dolgozóknak a munkáltatóval ellentétes érdekeit képviselik. Ezek: a jövedelem elosztása, a fizetett munkaszünetek, a normál munkaidő hossza stb.
A részvétel az adott vállalat, intézmény mint szervezeti egység vezetésében való intézményes dolgozói részvételt jelenti. Ez az érdekvédelemmel ellentétben a munkáltatóval közös érdekekre irányul. A közös érdek ebben az esetben az adott vállalat, intézmény léte, működése, eredményessége.
Ide tartoznak az irányítás legáltalánosabb kérdései, pl. a beruházások, a fejlesztés, a pénzügyek, a belső átszervezés stb. Egyáltalán nem szűkíthető le tehát ez a témakör valamiféle jóléti területre, hanem a vállalat (intézmény) irányításának egészét felöleli.
A köztudatban nagyon zavaros kép él e két éredekképviseleti stílus viszonyáról. Levelek tucatjai és a személyes konzultációk bizonyítják, hogy a munkavállalói részvételt biztosító üzemi, közalkalmazotti tanácsokat maguk a munkavállalók is a szakszervezettel azonosítják. Szakszervezeti képviselők panaszolták, hogy a tagok sorra lépnek ki a szakszervezetből, mert - mint mondják - úgyis ott lesz a közalkalmazotti tanács, ugyanolyan érdekvédelmi szervezet, mint a szakszervezet, ráadásul tagdíjat sem kell fizetni.
Vissza