Aukciós tétel adatai
H.n., é.n., Pannónia Kiadás (Dunántúl Pécsi Egyetemi Könyvkiadó és Nyomda Rt., Pécsett), 216 p.
Aukciós jelenlegi tétel részletes leirata
Első kiadás. "Bp.31-362" Regény. Írta Medveczky Bella [Detre Lászlóné].
Kiadói félvászon kötés feliratozott címlappal és könyvgerinccel, hiánytalan, jó állapotban, kiadói képes, feliratozott, fülszöveges borítófedélben.
A szerző magánénekesnőként kezdte pályafutását. Első írásai az 1920-as években a Nyugatban jelentek meg. Regényeire a meghökkentő cselekménybonyolítás, az érdekes meseszövés és a romantikus végkifejlet a jellemző. Sikeres regényeit több nyelvre is lefordították a két háború között.
Előszó
Részlet a könyvből:
"A rendőr felemelte a karját, azután gyors úszómozdulattal kétfelé tárta. Gyalogjárók, villamosok és kocsik indultak meg sietve a körúton. Ebben a pillanatban az...
Tovább
Előszó
Részlet a könyvből:
"A rendőr felemelte a karját, azután gyors úszómozdulattal kétfelé tárta. Gyalogjárók, villamosok és kocsik indultak meg sietve a körúton. Ebben a pillanatban az Andrássy-úton a liget felől gyors robogással közeledett egy autó. a Rendőr dühösen integetett, a gyalogjárók rémülten ugráltak jobbra-balra, autók tülköltek, villamosok csöngettek... hiába. Az autó vad irammal közeledett, átfurakodott kocsik és emberek között, az útkereszteződésnél sem lassított és csak az utolsó percben suhant el a robogó villamos előtt...
- Budapest 31-862 - dörmögte a rendőr. Elővette a noteszét és gondosan feljegyezte a kocsi számát.
Az autó csak repült tovább. Már a Lánchídon száguldott, Buda felé. És a kis táblán feketéllő szám „Bp. 31-862" újból és újból belekerült egy-egy fejcsóváló rendőr jegyzőkönyvébe. Amerre elröpült, elrobogott a kocsi, bámulva néztek utána az emberek. Micsoda iram, micsoda- meg nem engedett lendület! Milyen merész suhanás a városon át, kocsik és villamosok akadályai között előre - egyre előre, ismeretlen cél felé...
De aki biztos, erős kezekkel tartotta a kormányt és föléje hajolva, mereven tekintett maga elé, az nem érezte a szokatlan gyorsaságot. Erőszakos, makacs vággyal kívánta a százkilométeres iramot a város közepén, szinte öntudatlanul fokozta újra és újra a sebességet... És ahogyan tovaszáguldott a karcsú kocsi, úgy száguldottak vezetőjének a gondolatai is, mint vihartól űzött, megcibált felhők az égen. - Menekülni! - Ez volt most a fontos... Kirohanni a valóságból, szökni a kétségbeesés elől, ami a nyomában van, aminek vasmarkát érzi a szíve körül."
Vissza