Aukciós jelenlegi tétel részletes leirata
Hibátlan állapotú, fújt és kézzel formázott, kék Wilhelm Wagenfeld által tervezett Turmalin (üveghomok egyik ásványa) sorozatba tartozó üveg váza az 1960-as évekből. A Wagenfeldre jellemző színben és dizájnban készült alkotás a WMF (Württembergische Metallwaren Fabrik Geislingen) gyárban került kivitelezésre. Igazi klasszikus század közepi üveg dísztárgy. Wagenfeld (1900 - 1990) német ipari formatervező, a Bauhaus művészeti iskola egykori diákja. Jellemzően üveg- és fémtárgyakat tervezett. A 20. századi tervezés történetének fontos alakja, munkásságának alkotásai világszerte múzeumokban láthatóak.
Előszó
Wilhelm Wagenfeld (1900. április 15., Bréma, Német Birodalom–1990. május 28., Stuttgart, Nyugat-Németország) jelentős német ipari formatervező, a Bauhaus művészeti iskola egykori diákja. Üveg- és...
Tovább
Előszó
Wilhelm Wagenfeld (1900. április 15., Bréma, Német Birodalom–1990. május 28., Stuttgart, Nyugat-Németország) jelentős német ipari formatervező, a Bauhaus művészeti iskola egykori diákja. Üveg- és fémműveket tervezett a Jenaer Glaswerk Schott & Gen., a Vereinigte Lausitzer Glaswerke Weißwasser, Rosenthal, Braun GmbH és WMF számára. Tervei közül néhányat a mai napig gyártanak
Wagenfeld 1914-től 1918-ig a Koch & Bergfeldben, a brémai ezüstárugyárban tanult ipari műszaki rajzolóként, 1916-tól 1919-ig a brémai Kunstgewerbeschule-ba (egy iparművészeti iskolába) járt. 1919 és 1922 között. 1923 és 1925 között a weimari Bauhausban tanult. Harmadik évében Moholy-Nagy Lászlónál végzett előkészítő tanfolyamot, majd a Bauhaus fémműhelyben képezte magát. Ez idő alatt megtervezte néhány híres művét, mint például a Bauhaus WA24 „Wagenfeld lámpát” 1924-ben.
Amikor 1925 áprilisában a weimari Bauhaus bezárt, hogy Dessauba költözhessen, nem ment vele tanulmányait befejezni, hanem Weimarban maradt. Az ezüstműves vándorvizsgák letétele után a német Werkbund tagja lett. 1926. április 1-jén a Staatlichen Hochschule für Handwerk und Baukunst Weimar (Állami Iparművészeti és Építészeti Akadémia) fémműhelyében asszisztensi pozíciót töltött be, majd 1928. április 1-jén a tanszék vezetője lett. Az iskola 1930. április 1-jén bezárt a náci nyomásra, de Wagner és a többi oktató megkapta az összes olyan terv jogát, amelyet az iskolában dolgoztak.
Ettől kezdve szabadúszóként kezdett dolgozni, megbízást vállalva a Türingiai Gazdasági Minisztériumnak. 1931-ben a Berlin-Schönebergi Állami Művészeti Akadémián tanított. 1935 és 1947 között a Weisswasserben működő Vereinigte Lausitzer Glaswerke (Egyesült Lausitzer Üvegművek) művészeti vezetője volt. Munkássága díjat nyert az 1937-es Exposition Internationale des Arts et Techniques dans la Vie Moderne (Nemzetközi Művészet és Technológia Kiállítás a Modern Életben) 1940-es Milánói Triennálé VII-en is.
Wagenfeld nem volt hajlandó belépni a náci pártba, és büntetésből „politikai kártevőként” küldték a keleti frontra a repülő alakulathoz. 1945-ben elfogták, és egy orosz hadifogolytáborban tartották 1945 szeptemberéig, amikor visszatért Weisswasserbe.
Wagenfeld úgy vélte, hogy a mindennapi háztartási tárgyaknak "elég olcsónak kell lenniük a munkások számára, és elég jóknak kell lenniük a gazdagoknak".
Egyik klasszikusa a Wagenfeld Lampe néven ismert asztali lámpa, 1924, amelyet Karl J. Juckerrel közösen tervezett. 1938-ban tervezett, híresen lecsupaszított teaszervize még mindig gyártás alatt áll.
Vissza