Aukciós tétel adatai
Budapest, 1939, Magyar Élet ("Jövő" Nyomdaszövetkezet Műhelye, Bp.), 179 p. + [3] p.
Aukciós jelenlegi tétel részletes leirata
Szerző által dedikált példány. Első kiadás. Jelek a porban. Elbeszélések. Írta: Tatay Sándor
A címlapon a szerző, Tatay Sándor tollal beírt, névre szóló dedikációja olvasható: "R. M-nak szeretettel. Bp. 1940. I. 8. Tatay Sándor".
Tartalomjegyzékkel ellátott kötet. Nyomtatta a "Jövő" Nyomdaszövetkezet Műhelye, Budapesten. A borítólapot Bíró Béla grafikusművész tervezte. A címfedél belső oldalán fekete-fehér illusztrációval és névvel ellátott ex-libris címke látható.
Kiadói egészvászon kötésben lévő példány aranyozott feliratos, a kiadó aranyozott emblémájával ellátott címfedéllel, aranyozott feliratos, gazdagon díszített könyvgerinccel, tiszta belívekkel, hiánytalan, jó állapotban, színes, feliratos, illusztrált, fülszöveggel és a kiadó további könyveinek listájával kiegészített, a széleknél sérült, javított, kiadói borítófedélben.
A szerző, Tatay Sándor (Bakonytamási, 1910. május 6. – Budapest, 1991. december 2.) író. Az 1930-as évektől jelentek meg írásai, főleg a pécsi "Sorsunk" közölte a műveit. 1944-től Badacsonyban élt, 1954-től szabadfoglalkozású író. Az egyik legsikeresebb könyve a "Kinizsi Pál" c. ifjúsági regény volt, ezzel vált országosan ismertté és elismertté. Művei többnyire Badacsonyban születtek, de minden télen visszaköltözött a fővárosba. Könyveit számos nyelvre lefordították.
"A Jelek a porban így elsősorban az íróval foglalkozik, főleg gyermekkorával. Akkoriban az irodalmi levegőben lévő gyermek-mitológiát ad: a világnak ködös, misztikus, titokzatos látását a gyermekkor visszaidézése tükrében. A félelmek, álmok és álmodozások gyermekét látjuk, aki keresi az élet és a minden értelmét (a „kék hangot"), de a felnőttek csak a lényeget és saját eltompulásukat leplező szavakkal felelnek." (Martinkó András: Tatay Sándor. In: Diárium, V. évf., 6. sz., 1944. június, 88.)
Előszó
Részlet a könyvből:
Négyéves voltam, mikor lekapartam az ablakról a jégvirágot. A sok hideg jégszilánkot most is érzem a körmeim alatt. Viszolyog a hátam, ha visszagondolok, hogy jajgatott a...
Tovább
Előszó
Részlet a könyvből:
Négyéves voltam, mikor lekapartam az ablakról a jégvirágot. A sok hideg jégszilánkot most is érzem a körmeim alatt. Viszolyog a hátam, ha visszagondolok, hogy jajgatott a fagyos ablak s öt apró körmöm nyomán megláttam a világot.
Vöröskeresztes sátoros kocsik álltak meg a házunk előtt. Különös kis ágyakon emberroncsokat szedtek ki belőlük. Itt-ott csepegett is az ágyakról a vér s furcsa cikk-cakkokat rajzolt a földre. Az én szemem nem szabadulhatott a szép piros rajzoktól.
Vissza